Степ – як розгорнута книга. І на ній можна прочитати все : його минуле, сучасне і навіть майбутнє. І як це не дивно, особливо виразно та книга читається вночі. Вночі навкруги усе червоно. Небо в багряних загравах, у палахкотливих трояндах. Увесь горизонт у вогнистих спалахах газових фонтанів. Вони шаленою силою б’ють з глибини, гублячи у вогні свою дику правічну силу. 2. Завдання : Доведіть, що це текст.
Визначте тему, основну думку, заголовок , мікротеми,засоби міжфразового зв’язку, тип мовлення, стиль мовлення.Побудуйте структуру тексту.
Люди часто не бережуть рідну землю, батьківщину, околиці. Вони кидають сміття мимо урн, забруднюють повітря вихлопними газами, зрубують гектари лісів, викидають у водоймища отрутні речовини з заводів... Але ж вони, та й ми, шкодимо самі собі! Адже, потім нам прийдеться дихати забрудненим повітрям та пити каламутну воду... Чому ж так?
Берегти природу треба, бо без неї неможливе наше існування аж ніяк! Адже ми залежимо від природи, і вона залежить від нас...
А ви зрозуміли, чому треба берегти природу?
Я вірю, що прийде час, коли усі люди стануть братами, і тоді відпаде необхідність повсякчасно бути насторожі, відчуваючи небезпек}'. Дуже хочеться, щоб нарешті усі люди планети Земля зрозуміли, що основне — це мир у всьому світі, це вселюдська любов. А ще — безмежна любов до рідної землі, яка ніколи не зрадить тебе, навіть якщо тобі раптом доведеться її покинути. Тому треба зробити так, щоб і вона ніколи не могла назвати тебе зрадником, а тільки захисником, щирим, міцним, справжнім патріотом. Щоб вона пишалася тобою, як пишалася багатьма нашими предками, сміливими ї безкорисливими.