Я практично нічим не відрізняюся від більшості людей, тому для мене дружба також дуже важлива. Мені більше подобаються не великі компанії, де багато людей і з усіма близько спілкуватися практично неможливо, а зустрічі окремо зі своїми друзями. У такі моменти мені найкраще зрозуміло, про що думає людина, я відчуваю дружні відносини дуже чітко. Для мене дружба – це, насамперед, спілкування за інтересами з цікавими мені людьми. Втім, мої інтереси не можна назвати аж надто поширеними, тому я з радістю обговорюю зі своїми друзями їхні інтереси, навіть якщо я сам цими питаннями практично не цікавлюся. У будь-якому випадку, у справжніх друзів, які давно і добре знають один одного, завжди є про що поговорити. Тема для розмови з’являється сама собою і заповнює весь розум повністю під час спілкування з другом. З друзями дуже добре проводити час для відволікання від проблем. Приміром, якщо в моєму житті трапляється щось неприємне і мені необхідно відволіктися від поганих думок, я зазвичай дзвоню своїм друзям і пропоную їм зустрітися. У той же час, якщо друг звертається до мене з такою ж пропозицією, я намагаюся ніколи не відмовляюся, бо розумію, що йому, можливо, потрібно відволіктися від якихось власних думок і поговорити зі мною.
Дієприкметник із залежними від нього словами називають дієприкметниковим зворотом. У реченні дієприкметниковий зворот завжди є означенням: Безмежний степ, ужитий снігом, спав (М. Старицький). Дієприкметниковий зворот, який стоїть після означуваного (пояснюваного) слова,на письмі виділяють комою (або комами): Я чую пісню, в щасті співану (О. Журлива). Веселка, овіяна вітром, в моїх зацвітає очах (А. Малишко). В усному мовленні такий дієприкметниковий зворот виділяють паузами та інтонацією. Дієприкметниковий зворот, що стоїть перед означуваним словом, комами (комою) на письмі звичайно не виділяють: Котить сонний Дніпро віками зажурені води (М. Луків).
У реченні дієприкметниковий зворот завжди є означенням: Безмежний степ, ужитий снігом, спав (М. Старицький).
Дієприкметниковий зворот, який стоїть після означуваного (пояснюваного) слова,на письмі виділяють комою (або комами): Я чую пісню, в щасті співану (О. Журлива). Веселка, овіяна вітром, в моїх зацвітає очах (А. Малишко).
В усному мовленні такий дієприкметниковий зворот виділяють паузами та інтонацією.
Дієприкметниковий зворот, що стоїть перед означуваним словом, комами (комою) на письмі звичайно не виділяють: Котить сонний Дніпро віками зажурені води (М. Луків).