Виконайте синтаксичний розбір: Хліборобська праця звично панує тут, усе відбувається в ніби неквапливому, розміреному ритмі, а насправді спішать, спішать, щоб устигнути, щоб із вирощеного ні зернини не втратити, бо ж відомо: нива раз на рік родить.
Що потрібно людині для щастя і хто чи що робить нас щасливими? Відповідь на це питання – неоднозначна. Комусь потрібне визнання, комусь – гроші, а комусь достатньо сімейного затишку. Особисто для мене щастя – це парадоксальне відчуття. Буває тягнеться воно довго і так добре на душі стає. А буває – настає зненацька. Наприклад, перевівши стареньку бабусю через дорогу. Щасливим мене роблять найпростіші деталі: здорові батьки, друзі поруч, улюблений песик. Також відчуття щастя мені дарує весна. Коли перше тепленьке сонечко зігріває своїми промінчиками. Отже, хоч щастя для кожного різне, та викликає воно в нас абсолютно однакові відчуття. Тому, вірте в своє щастя і воно обов»язково до вас прийде.
Ця історія сталась з мишкою на ім‘я Соня. Вона дуже любила грати в комп‘ютерні ігри, вона могла грати весь день і ніч. Але одного разу комп‘юте р не витримав такої пере напруги і заговорив до Соні: -Соня скільки можна грати в ігри ти псуєш собі зір, он дивись скільки мишок грають на дворі а ти тільки в комп‘ютері. Соня не очікувала такого, але коли вона отямилась сказала: -Ви мені не мама щоб казати що робити я сама вирішую що мені можна а що ні! Комп‘ютер розгнівався і виключився. Соня засмутилася але водночас була дуже зла на комп‘ютер вона спробувала велючтити його але він не включався. Соня вирішила піти на двір і виявилось зо гуляти з друзями набагато веселіше ніж цілими днями грати в комп‘ютерні ігри. З того часу соня більше ніколи не грала в ігри на комп‘ютері а тільки з друзями на дворі.
Особисто для мене щастя – це парадоксальне відчуття. Буває тягнеться воно довго і так добре на душі стає. А буває – настає зненацька. Наприклад, перевівши стареньку бабусю через дорогу. Щасливим мене роблять найпростіші деталі: здорові батьки, друзі поруч, улюблений песик. Також відчуття щастя мені дарує весна. Коли перше тепленьке сонечко зігріває своїми промінчиками.
Отже, хоч щастя для кожного різне, та викликає воно в нас абсолютно однакові відчуття. Тому, вірте в своє щастя і воно обов»язково до вас прийде.
-Соня скільки можна грати в ігри ти псуєш собі зір, он дивись скільки мишок грають на дворі а ти тільки в комп‘ютері.
Соня не очікувала такого, але коли вона отямилась сказала:
-Ви мені не мама щоб казати що робити я сама вирішую що мені можна а що ні! Комп‘ютер розгнівався і виключився. Соня засмутилася але водночас була дуже зла на комп‘ютер вона спробувала велючтити його але він не включався. Соня вирішила піти на двір і виявилось зо гуляти з друзями набагато веселіше ніж цілими днями грати в комп‘ютерні ігри. З того часу соня більше ніколи не грала в ігри на комп‘ютері а тільки з друзями на дворі.