Визначте в реченні прийменники та сполучники виконайте їх морфологічний розбір Вчув тоді, що в його душі розвіялась пустиня попелу і висохли в ній сльози до дна
Необыкновенно красивы осенью леса издали. Ещё лимонно желтеют берёзы. Ярче выделяются на фоне осеннего горения леса тёмные ели. А иногда вдруг свежий подует ветер, и закружится тогда по полянам золотая шуршащая метель. Птицы около деревень собираются в стаи - совершают тренировочные полёты. Иногда издали можно принять стаю грачей за чёрное облако. Они летают низко. А высоко в небе, крича тревожно и печально, летят на юг косяки журавлей. Улетают журавли, и низкие осенние облака плотнее заволакивают небо. Постоянный дождичек сеет и сеет на пустые поля, на пустые скворечники, на пустые гнёзда, на обнажённые леса.
1. Мати нагримала на свого сина, коли той не прибрав у своїй кімнаті. 2. Жодне погане слово не зривалося з уст батьків, доки Андрій дружив з Валентиною. 3. Микола матеріально допомагав Іванові у зв'язку з тим, що студенту важко вижити, навчаючись на платній формі навчання в КПНУ імені Івана Огієнка. 4. Мій татусь ніколи не поїде до Росії, бо вважає себе справжнім українцем. 5. Усі кинулись на зварену Марійкою страву, мов три дні не їли. 6. Мати гукає Тарасові, щоб йшов додому їсти, а догукатися не може, наче горло їй забили доломіти та магнезити.
Птицы около деревень собираются в стаи - совершают тренировочные полёты. Иногда издали можно принять стаю грачей за чёрное облако. Они летают низко. А высоко в небе, крича тревожно и печально, летят на юг косяки журавлей.
Улетают журавли, и низкие осенние облака плотнее заволакивают небо. Постоянный дождичек сеет и сеет на пустые поля, на пустые скворечники, на пустые гнёзда, на обнажённые леса.
2. Жодне погане слово не зривалося з уст батьків, доки Андрій дружив з Валентиною.
3. Микола матеріально допомагав Іванові у зв'язку з тим, що студенту важко вижити, навчаючись на платній формі навчання в КПНУ імені Івана Огієнка.
4. Мій татусь ніколи не поїде до Росії, бо вважає себе справжнім українцем.
5. Усі кинулись на зварену Марійкою страву, мов три дні не їли.
6. Мати гукає Тарасові, щоб йшов додому їсти, а догукатися не може, наче горло їй забили доломіти та магнезити.