З поданими сполученнями слів утворіть прості речення, визначте їхню граматичну основу. Поширте їх другорядними членами, визначте стилістичні функції кожного з речень.
Дніпровські схили, щодня ходив, скельцями косить, освітило слово, не чути пісні-мови, скажу за тебе, безліч несподіванок, співучий відгук.
2. Ніщо так не прикрашає людину (З.в.) - і школяра, і дорослого, - як скромність (Н.в.), привітність (Н.в.), щирість (Н.в.), доброзичливість (Н.в.). А почуття власної гідності (Р.в.) й честі (Р.в.) ніколи не дозволить принижуватися, бути нечесним. І навпаки: ніщо так не викликає зневаги (Р.в.) й обурення, як вияв підлабузництва, нахабності (Р.в.), бездушності (Р.в.). Тож будьмо, друже, завжди людяними!
3. Останнє речення є спонукальним. Воно окличне за інтонацією.