Записати речення. Підкреслити однією рискою частки. Над частками визначити їхній розряд (модальна, словотворча, формотворча).
1. Хай грає хуртовина! Багато бур зазнала Україна, та не схилилася і не схилитись їй! 2. Хай гарячий вітер України нашу буйну волю обвіва. 3. Поезії не творять і не пишуть! Поезію, як силу, віддають! 4. Невже нам повік не збороти словечка, нікчемні слова? 5. Хіба моїх не треба слів палких? 6. Якщо не можеш бути вічно юним, то змолоду не будь старим бодай! 7. А що б я був і що б зробити зміг без цих людей, без цих ясних доріг?
"Мова - цілюще народне джерело, і хто не припаде до нього вустами, той сам всихає від спраги, той не матиме успіху", - писав В. Сухомлинський. Цуратися рідної мови або погано знати її - невибачна помилка. Мова - це те, що не тільки об'єднує наш народ, але й зв'язує наших славетних предків з нами, далекими нащадками. Без мови не буде народу - буде тільки купа окремих людей. Мова, традиції, історія - це безцінне багатство нашого народу. Тому той, хто відмовляється від цього багатства, приречений бути духовно убогим, бездуховним, неповноцінним.