Записати речення, у кожному підкреслити граматичну основу. Вказати складені дієслівні та складені іменні присудки. 1. Сонце почало сходити (Панас Мирний). Був ранок чистий, срібний, молодий. (М. Сіренко.) Листя хоче втриматись на вітах… (Олександр Олесь.) Вона була красуня з Катеринівки. (Л. Костенко.) Заходилася мати вечерю варити. (Б. Олійник.) Матері забуть не можу. (П. Тичина.) Батько був трохи суворий, але добрий. (Б. Грінченко.) Хотів я у серце твоє зазирнути. (С. Черкасенко.) Одне слово може врятувати людину. (Нар. творч.) Слово мені ставало струменем дощу… (В. Голобородько.) Співучості джерельної води не може заздрити моя ласкава мова. (Н. Ібракаєва.
Нам здається, що у зимовому лісі панує спокій і тиша, але це тільки на перший погляд. Коли з'являється сонце, весь ліс перевтілюється і блищить. Багато лісових жителів лягли в сплячку, а ті, хто залишився, прикладають великі зусилля, щоб прогодуватися. Ось заєць-боягуз здирає кору з берези, а ось і синичка перелітає з дерева на дерево. Раптом з величезної гілки ялини впав сніг - це білка скаче з горішком у зубах. Навіть вовк і лисиця не сидять на місці, вони нишпорять по лісі в пошуках здобичі. Снігурі, як ягоди горобини. Присіли на гілці. Вдалині поважно бродить лось з величезними рогами.
А сам ліс прикрашений пухнастим, білосніжним снігом, що іскриться в променях сонця.
Як добре взимку в лісі!