1. Я так люблю ці вересневі дні за спокій у природі, у розмові, за паморозь на сливах, за любов, за павутину бабиного літа. 2. Пагорбки, кущики, й дерева - все оповите туманом. 3. Туман підняв свій білосніжний гребінь, завис на міді молодих тополь. 4. Сміються в сонці золотому річки, і села, і поля. 5. І все навколо витанцьовує, і білі лілії, і зелений очерет, і кучеряві верби, і човен. 6. Мамина пісня, батькова хата, дідусева казка й бабусина вишиванка - все це наша родовідна пам'ять. 7. Рідна мово, без тебе - ніхто я, мов підрізаний вітром листок. 8. Літо, до побачення! І за все за поля квітучії, ліс зеленокрилий. 9. Не сумуй вербо моя похила, що багряним листям одшуміла осені пора. 10. Зрештою, навчання триває і після закінчення школи. 11. На материні прохання, уявіть собі, ніхто не зважає. 12. Сергійко, здається, глянув не в очі, а в душу брата. Сподіваюся, я тобі до
Ми вчимо історію більшу частину свого життя. Спочатку школа й університет збагачують наші знання, згодом робимо це самостійно і в залежності від бажання. Але щоразу ми знову і знову повертаємося туди, в далеке минуле нашого народу. Колись Олександр Довженко сказав: «Народ, що не знає своєї історії, є народ сліпців». Це справді так. Історію потрібно вивчати, тому що це не тільки наше минуле. Це найбільша цінність, наша основа. Як можна дивитися в майбутнє, виховувати нове покоління без усвідомлення свого коріння самого себе. Адже хто не знає свого минулого, той не вартий майбутнього. Кожна освічена людина розуміє, що без історії Україна втратить своє значення, свій статус на фоні інших держав. Ніхто із нас не зможе пояснити, чому українці так шанують свою Батьківщину. Наш народ існує тільки завдяки тому, що його впродовж багатьох століть вимолювали, захищали й обороняли. Наперекір усім обставинам нам дали можливість вільно жити, дихати свіжим повітрям і ходити по рідній, Богом даній землі. Я вважаю, що минуле – це своєрідний досвід, який ми переймаємо від батьків, дідів, наставників. Без інформації попередників так ніколи б і не дізналися традицій, звичаїв, культури, форм поведінки. Тож, сьогодні освітяни активно піклуються про вивчення історії України в школах та інших навчальних закладах. Головною метою яких є належне освоєння знань про історичні події, які важливі для кожного з нас. Адже це неодмінно до в розбудові сильної, вільної держави, з гордою назвою Украина.
Сподіваюся, я тобі до