«Мартин Боруля» характеристика образу головного героя твору Мартин Боруля – головний герой однойменної трагікомедії Івана Карпенка-Карого, заможний хлібороб, який домагається втрачених дворянських прав. Характер Мартина Борулі: не є скнарою і не знущається з бідніших за себе, має безглузде бажання будь-якою ціною стати дворянином і не бачить перепон на його досягненні. Його комізм полягає у несумісних із його мужицьким вихованням та освітою дворянськими звичаями та ведення життя. Він прагне захистити свою гідність і оберегти дітей від тяжкої селянської праці. Ставлення до інших: зневажає Красовського, наївно довіряє повіреному Тренделєву, любить свою сім’ю і прагне для неї кращої ,дворянської, долі, але не зважає на бажання родичів, якщо вони стають на заваді його меті. Ставлення інших до Мартина: Тренделєв його дурить, родичі та друзі його не розуміють і хочуть, щоб він знову став звичайним чоловіком без бажання бути дворянином. Ставлення автора до Мартина: за прототип Мартина було взято батька автора. Цим Іван Карпенко-Карий показує своє ставлення до прагнень батька, а саме комізм ситуації, використовує іронію та сатиру. Моє ставлення до Мартина Борулі: цього героя можна зрозуміти, бо він лише хоче безхмарного майбутнього для своєї сім’ї. та бажання мусять поєднуватися з можливостями їх втілення чого не хоче робити Мартин. Це неправильно, ось чому головний герой виглядає комічно.
інколи я замислююсь над сенсом власного життя, і тоді я радію тому, що просто існую, що поряд зі мною є найдорожчі для мене люди, що я маю змогу милуватися красою навколишнього світу і кожен день відкривати у ньому щось нове. водночас я відчуваю велику відповідальність за цей світ і почуття гордості від усвідомлення того, що я – людина.
не секрет, що кожен з нас в поняття «бути людиною» вкладає своє значення. саме це значення і впливає на поведінку і вчинки людей, а іноді і на хід усього життя. бути людиною у моєму розумінні – це значить виховувати в собі високі моральні якості і жити за загальнолюдськими правилами та нормами, але при цьому не втрачати власної індивідуальності.
уважно простеживши шлях розвитку людства, починаєш розуміти, що основу будь-якого суспільства складає певна мораль, якою і керуються представники цього суспільства. найбільш гуманною мораллю я вважаю десять заповідей христових. але коли розумієш, скільки було і скільки існує зараз антигуманних устроїв, це наводить справжній жах. але не тільки у кожного суспільства, але і у кожної людини є своя мораль, саме від якої і залежить, що це буде за людина.
я вважаю, що мені дуже пощастило у житті. адже поряд зі мною завжди були хороші люди. це і вихователі у дитсадочку, і вчителі у школі, але, перш за все, мої батьки – добрі та гарні люди, з яких я завжди беру приклад. всі вони справили вплив на формування моєї особистості, мені стати ввічливим, вихованим і ерудованим, вплинули на мій характер і навчили чуйно ставитися до оточуючих. та бути доброзичливим і чемним – це замало для того, щоб вважати себе людиною і щоб людиною тебе вважали інші. безумовно, не кожному дано стати всесвітньо відомою особистістю, але кожен може стати людиною, яку люблять і поважають.
я сподіваюся, що я справжня людина – хороший син, здатний забезпечити для своїх батьків спокійну старість, хороший друг, здатний прийти на і звільнити з неприємностей товариша, хороший громадянин своєї країни, який знає і поважає рідну мову, який у майбутньому зробить усе, щоб україна стала на один рівень з найкращими і наймогутнішими європейським державами.
я людина, і це багато до чого мене зобов’язує. я повинен створити хорошу та міцну сім’ю і усе життя бути прикладом для своїх дітей. я вже зараз повинен залишатися людиною за будь-яких обставин: у відношенні до своїх рідних, друзів та інших людей, в ставленні до рідної природи, до свого народу і своєї країни.
тому я постійно стежу за тим, щоб мені не було соромно за свої вчинки і помисли, а надихає мене до цього відомий вислів видатного письменника а. п. чехова: «в людині все має бути прекрасним: і обличчя, і одяг, і душа , і помисли».
інколи я замислююсь над сенсом власного життя, і тоді я радію тому, що просто існую, що поряд зі мною є найдорожчі для мене люди, що я маю змогу милуватися красою навколишнього світу і кожен день відкривати у ньому щось нове. водночас я відчуваю велику відповідальність за цей світ і почуття гордості від усвідомлення того, що я – людина.
не секрет, що кожен з нас в поняття «бути людиною» вкладає своє значення. саме це значення і впливає на поведінку і вчинки людей, а іноді і на хід усього життя. бути людиною у моєму розумінні – це значить виховувати в собі високі моральні якості і жити за загальнолюдськими правилами та нормами, але при цьому не втрачати власної індивідуальності.
уважно простеживши шлях розвитку людства, починаєш розуміти, що основу будь-якого суспільства складає певна мораль, якою і керуються представники цього суспільства. найбільш гуманною мораллю я вважаю десять заповідей христових. але коли розумієш, скільки було і скільки існує зараз антигуманних устроїв, це наводить справжній жах. але не тільки у кожного суспільства, але і у кожної людини є своя мораль, саме від якої і залежить, що це буде за людина.
я вважаю, що мені дуже пощастило у житті. адже поряд зі мною завжди були хороші люди. це і вихователі у дитсадочку, і вчителі у школі, але, перш за все, мої батьки – добрі та гарні люди, з яких я завжди беру приклад. всі вони справили вплив на формування моєї особистості, мені стати ввічливим, вихованим і ерудованим, вплинули на мій характер і навчили чуйно ставитися до оточуючих. та бути доброзичливим і чемним – це замало для того, щоб вважати себе людиною і щоб людиною тебе вважали інші. безумовно, не кожному дано стати всесвітньо відомою особистістю, але кожен може стати людиною, яку люблять і поважають.
я сподіваюся, що я справжня людина – хороший син, здатний забезпечити для своїх батьків спокійну старість, хороший друг, здатний прийти на і звільнити з неприємностей товариша, хороший громадянин своєї країни, який знає і поважає рідну мову, який у майбутньому зробить усе, щоб україна стала на один рівень з найкращими і наймогутнішими європейським державами.
я людина, і це багато до чого мене зобов’язує. я повинен створити хорошу та міцну сім’ю і усе життя бути прикладом для своїх дітей. я вже зараз повинен залишатися людиною за будь-яких обставин: у відношенні до своїх рідних, друзів та інших людей, в ставленні до рідної природи, до свого народу і своєї країни.
тому я постійно стежу за тим, щоб мені не було соромно за свої вчинки і помисли, а надихає мене до цього відомий вислів видатного письменника а. п. чехова: «в людині все має бути прекрасним: і обличчя, і одяг, і душа , і помисли».