Усно дайте відповіді на запитання та виконайте завдання. 1. Розкажіть про види ліричних творів відповідно до тематики. К
ко схарактеризуйте кожен із них.
2. Поясніть, який вірш називають вільним.
3. Наведіть приклади поезій, написаних вільним віршем.
4. Назвіть прізвища українських поетів, які творять у ХХІ ст.
5. Розкаясіть про життя Т. Шевченка періоду заслання.
6. Назвіть твір Лесі Українки, що належить до жанру поеми.
7. Кого з поетів називають представником тихої лірики»?
8. Поясніть, які особливості творів представників тихої лірики
9. Назвіть поезії Т. Шевченка, що належать до циклу «В каземат
10. Назвіть поезії, що належать до громадянської лірики.
11. Яка ідея твору «Давня казка» Лесі Українки?
12. Які особливості ліричних творів?
Поет постійно відчуває зв'язок із рідним краєм, виявляє до України синівську любов. Перебуваючи в далеких степах, він прагнув, щоб вітер приніс хоч "крихітку землі із-за Дніпра". Шевченко мріє ще повернутися в Україну, подивитися на її чарівну природу:
Може, ще я подивлюся
На мою Україну... —
писав Т. Шевченко в поезії "Лічу в неволі дні і ночі..."
Кожним рядочком своїх творів великий Кобзар засвідчував любов до України, непереможне бажання бачити її вільною й незалежною. З якою силою і впевненістю було сказано:
Я так люблю
мою Україну убогу,
Що проклену святого Бога,
За неї душу погублю.
Поет був упевнений, що поневолені люди скоро звільняться, настане страшний суд над панами, і на оновленій землі щасливо житимуть українці. Шевченко висловлював бажання бути похованим на могилі серед степу рідної України. У поезії "Заповіт" автор, ніби забувши про особистий мотив, яким розпочав вірш, мріє про те, щоб Дніпро поніс ворожу кров у синє море. Про свою смерть говорить тільки одним словом: поховайте, після чого йде заклик до повстання. У поезії "Тим неситим очам" Шевченко проголошує гімн вільній і щасливій людині.
Любов і віра у світле майбуття українського народу допомагали Шевченкові вистояти, перенести злигодні й поневіряння. Минуло багато часу, але поезії великого Кобзаря й зараз дивують, зачаровують сучасників, вчать відданості країні й безмірної синівської любові до матері-України.