1.Перепишіть речення, замість крапок вставляючи пропущені букви. Підкресліть вставлені літери.
1.Ч..р..да пасе…ся в лузі, ми ж м..луємось пр…родою навколо.
2.Мов нам..стинкою бл..скучою, м..гнула вологим оком білочка руда. (В. Грінчак) .
3.І л..тять вони полями в села і міста. (В. Сосюра)
4.Т..чуть, як мед, осінні в..чори, ч..рвоним заглядають в хату. (А. Качан).
5.С..віла дощем дал..чінь, вода вже бл..щала на шляху. (О. Гончар).
6.Мов кр..ло л..бедине, тиха музика лине. (Д. Луценко)
Так я сиділа дуже довго,але раптом,щось маленьке промайнуло в мене перед очима. Я не зрозуміла нічого і продовжумала сидіти на лавочці. Через декілька хвилин до мене ,з великими очима,підбігло діти,які голосно викрикували незрозумілі слова:
-Де?!
-Ти бачила?!
-А куди пролетіла?!
-Куди?!!
Я, не розгубившсь, запитала:
-Що і куди пролетіло?
А вони мені:
-Тільки-но що біля тебе пролитав стриж,куди він полетів,куди?!
Я,трохи подумав,зрозуміла про що йде мова і сказала:
-Здається туди полетіла щось маленьке і дуже швидке,-і показала у сторону до великого дуба.
Усі діти раптом побігли туди, і я вирішила не відставати від них.Коли ми підійшли до того дерева,то побоачили маленького стрижа,що лежав біля дерева майже не рухаючись. Діти,не помітивши мене, почали вигадувати,як до маленькій пташці,і я запропонувала:
-Давайте віднесемо її до діда Панаса,він дуже любить птахів і з радістю нам до
Діти дуже зраділи моїй пропозиції і кричали:
-Веди!
-Веди,скоріше!
І я відвела усіх до діда. Спочатку він уважно розглянув пташку,щось дуже швидко зробив,дав її води...і вона опритомніла. Виявилося,що у пташки було зламане крило,а дід Панас легко перев`язав його.
-Дякуємо вам!Дякуємо!-кричали ми діду.
А потім усі і подякували мені:
-Дякуємо і тобі, ти нас дуже виручила! Пішли з нами гратися!
-Авжеж ходімо! - з радістю сказала я.
Так я познайомилася не лише з новими й гарними друзями,а й до бідній пташці. Це був найкращий день!
Надеюсь тебе понравилась моя сказка)