1 Уточнювальний член речення є в реченні
А Та, може, світ тому я полюбив, що Україна є у цьому світі (П. Скунць).
Б Потім думка шугнула в Україну, в тихий зелений куточок над сріблястою Сулою (В. Малих).
В Ніщо людське не чуже мені: смагляві дні і ночі чорноброві, і сон гаїв, і гук новобудови, і перший промінь у твоїм вікні (Б. Олійник).
Г Маленька червона стежка заблищала десь далеко на морі під самим місяцем (Іван Нечуй-Левицький).
Вчитель: Ганно,доброго дня. Ти мене пам` ятаєш?
Ганна: Марина Василівна? Хіба це ви?
Вчитель:Так, постаріла мабуть? Ти тепер у банку працюэш?
Ганна: Так,вже 10 років тут.
Вчитель: Розкажи, що в тебе змінилось в житті?
Ганна: Я вийшла заміж,народила двох дітей. Нещодавно приїхала з Польші. У мене там брат живе,їздила в гості. А ви як?Чому прийшли до банку?
Вчитель: Донька моя заміж виходить,потрібні гроші на весілля. Пришла брати кредит.
Ганна: Та ви що? Я позичу стільки,скільки треба.
Вчитель: Дякую,Ганно. Хай щастить тобі. А я піду до дому,треба ще обід готувати.
Марина Василівна пішла до дому, а Ганна ніяк не могла повірити,що зустріла таку рідну людину.