Ви чули, як наближається рівний і тихий дощ? Отак сидиш у хаті,мати отчинила вікно і знадвору повіває свіжістю, а ти слухаєш... Десь далеко, в невідомому світі, зачинається шум... І то ще не шум, а шепотіння землі, шерхіт сухої трави, шелест пожовклого листя. Ти прислухаєшся: невже багато спав, і тобі шумить у голові? Ні, це вже садом іде неквапливий шум, іде до вікна і шумить у стіну — рівно, густо, заспокійливо,і пахне тихим дощем,і тихими снами...Ти сидиш заколисаний,а слух гострий-чуєш,як скрипить мокре дерево. Стріпнувся глянув у вікно:немає вже дощу. Але небо димчасто-сіре просвічується воно під рожевлене захмарним вогнем,воно розсіває кремове світло .Знайдіть дієприкметник і дієприкметниковий Зворот
Ми вчимо історію більшу частину свого життя. Спочатку школа й університет збагачують наші знання, згодом робимо це самостійно і в залежності від бажання. Але щоразу ми знову і знову повертаємося туди, в далеке минуле нашого народу.
Колись Олександр Довженко сказав: «Народ, що не знає своєї історії, є народ сліпців». Це справді так. Історію потрібно вивчати, тому що це не тільки наше минуле. Це найбільша цінність, наша основа. Як можна дивитися в майбутнє, виховувати нове покоління без усвідомлення свого коріння самого себе. Адже хто не знає свого минулого, той не вартий майбутнього.
1. Українці – стародавній народ, а мова їхня багатша і всеосяжніша, ніж персидська, китайська, монгольська і всілякі інші.
Евлія Челебі
2. Нації вмирають не від інфаркту. Спочатку їм відбирає мову. Ми повинні бути свідомі того, що мовна проблема для нас актуальна і на початку ХХІ століття, і якщо ми не схаменемося, то матимемо дуже невтішну перспективу.
Ліна Костенко
3. Рідна мова – не полова: її за вітром не розвієш.
Українське прислів’я
4. Мова – то серце народу: гине мова – гине народ.
Іван Огієнко
5. Мова – це кров, що оббігає тіло нації. Виточи кров – умре нація.
Объяснение: