Зіставте речення в кожній групі. Яке уточнення в основне повідомлення вносить
у кожному випадку виділене вставне слово чи словосполучення?
1. Я був щасливий. — Я, мабуть, був щасливий. — Я, безумовно, був
щасливий.
2. Линув дощ. — На радість, линув дощ. — Як на біду, линув дощ.
3. За вікном плакав вітер. – Бувало, за вікном плакав вітер. — Як
завжди, за вікном плакав вітер.
4. Дівчата купили книжку. — По-перше, дівчата купили книжку. —
Отже, дівчата купили книжку. — Таким чином, дівчата купили книжку.
5. Квіти були красиві. - По-моєму, квіти були красиві. – На думку
відвідувачів, квіти були красиві.
— Діти, чому мову вважають найважливішим засобом спілкування? – запитав учитель. — Поясніть свою думку, будь ласка.
— За до мови ми обмінюємося інформацією! – впевнено відповів учень з третьої парти.
— Добре, – нібито погодився з ним учитель, — але хіба людство не винайшло й інші засоби спілкування?
— Винайшли, – хором відповіли учні.
— Мені потрібна аргументована відповідь однієї людини, – зазначив учитель.
Незабаром підняла руку відмінниця з першої парти. Вчитель відразу звернув на неї увагу та надав слово.
— Окрім мови, існують і інші засоби спілкування: жести, азбука Морзе, різні сигнали, релігійні символи, державна символіка, дорожні знаки тощо.
Обличчя вчителя осяяла привітна посмішка.
— Молодець! – схвалив її відповідь він. – Але чому мова — найважливіший засіб спілкування?
Деякий час учениця розмірковувала над відповіддю.
— Тільки мова має необмежене застосування та загальнонародне поширення. Вона може передавати будь-яку інформацію. Інші засоби спілкування так чи інакше пов’язані з мовою, – нарешті пояснила вона.
— Це обґрунтована, вичерпна відповідь – задоволеним тоном сказав учитель. — Мені сподобалося, як ти підготувалася до уроку. Сідай, дванадцять.
Объяснение: